- Ти не можеш проћи! - Гандалфе!
Ја сам слуга Тајне Ватре, руковалац пламена Аноровог.
Врати се у Сенку!
Мрачна ватра ти неће користити, пламене Јудуна!
Ти не можеш проћи!
Не! Не!
Гандалфе!
Бежите, ви будале!
Не!
Гандалфе!
Шта је, г. Фродо?
Ништа.
Само сан.
Видите ли дно?
Не! Не гледај доле, Семе! Само иди!
Ухватите га! Ухватите га, г. Фродо!
Г. Фродо!
Мислим да сам досегао дно.
Јаме и конопац, и ко зна шта још.
То није нормално. Ништа од тога.
- Шта је у томе? - Ништа.
Само мало зачина.
Мислио сам да имамо маличак пилетине за једну ноћ или штогођ.
Печено пиле?!
Никад се не зна.
Семе. Мој драги Семе.
То је посебно, знате. То је најбоља со у целом Округу.
Нешто посебно.
Мало парче дома.
Не можемо оставити ово овде да нас неко прати.
Ко ће нас пратити овамо, г. Фродо?
То је срамота, заиста. То ми је дала Госпа Галадријела.
Прави вилински конопац.
Па, нема ту ничега. То је један од мојих чворова.
Неће се одвезати у журби.
Прави вилински конопац.
Мордор. Једно место на Средњем свету коме не желимо да се приближимо.
Али, то је и место коме идемо.
Једноставно, тамо не можемо да доспемо.
Хајде да се суочимо с тиме, г. Фродо. Изгубили смо се.
Не верујем да је Гандалф хтео да кренемо овим путем.
Он није хтео да се многе ствари догоде, Семе ...
... али су се догодиле.
Г. Фродо?
То је Прстен, зар не?
Постаје све тежи.
- Шта нам је остало од хране? - Чекајте да видим.
О, да. Предивно.
Лембас. Хеј, види ово!
Још лембаса.
Обично не једем страњску храну, ...
... али ова вилинска ствар и није толико лоша.
Ништа те не може поколебати, зар не, Семе?
Можда ће моћи ти олујни облаци.
Ово изгледа необично познато.
То је зато што смо ту већ били.
Вртимо се у круг.
Какав је то страшан смрад?
Јамачно је туна нека ружна јама.
- Осетите ли? - Да.
Могу да омиришим.
Нисмо сами.
Лопови. Лопови.
Гњусссни мали лопови.
Где је?
Они су нам га украли.
Мог прекрасног.
Ми их проклињем, ми их мрзим!
То је наш, и ми то хоћем!
Ово је Жалац.
Видео си га и раније, ...
... зар не, Голуме?
Пусти га или ћу ти пресећи грло.
То нас пече!
То мрзне!
Гњусни Вилењаци су то уплели.
- Скини то с нас! - Тише!
Нема наде. Сваки Орк у Мордору чуће ово блебетање.
- Хајде да га вежемо и оставимо. - Не!
То нас убити! Убити нас!
То је тачно оно што заслужујеш!
Можда и заслужује да умре.
Али сада, када га видим, жао ми га је.
Ми будем добри с њима ако они буду добар с нама.
Скини то с нас.
Ми се кунем да радимо шта ти хоће.
Ми се кунем.
Нема твог обећања у које могу да верујем.
Ми се кунем ...
... да служим господара Прекрасног.
Ми се закунем ...
... на Прекрасном.
Gollum. Gollum.
Прстен је опасан. Држаће те за реч.
Да ...
... на Прекрасном.
На Прекрасном.
Не верујем ти!
- Доле! Рекао сам доле! - Семе!
Покушава да нас пређе.
Ако га пустимо, убиће нас на спавању.
- Знаш ли пут у Мордор? - Да.
Био си већ тамо?
Да.
Одвешћеш нас до Црне Капије.
До Капије, до Капије! До Капије, каже господар! Да!
Не! Нећемо се вратити. Не тамо! Не њему!
Не могу нас натерати! Голум! Голум!
Али, ми се заклео да служимо господара Прекрасног.
Не! Пепео и прашина и жеђ је тамо, и рупе, рупе, рупе!
И Орци, хиљаде Орка!
И Велико Око које увек гледа, увек!
Хеј! Врати се сместа! Врати се!
Тако! Шта сам вам рекао?
Побегао је, стари нитков!
Толико о његовим обећањима!
Овим путем, Хобити.
Пратите ме!
Весели!
Закаснио си. Наш господар постаје нестрпљив.
Хоће Округ-пацове сада!
Не примам наређења од Орк-црва!
Саруман ће добити свој плен.
Ми ћемо их испоручити.
Весели!
Весели? Пробуди се!
Мој пријатељ је болестан.
Треба му вода. Молим вас!
Болестан, је ли? Дајте му мало мелема, момци!
Станите!
Не може да узме своју draught!
- Оставите га! - Што?
Хоћеш и ти?
Онда зачепи своју губицу!
Весели.
Здраво, Пип.
- Повређен си. - Добро ми је.
- То је била само глума. - Само глума?
Видиш? Заварао сам и тебе!
Не брини за мене, Пипине.
Шта је то? Шта то њушиш?
Људско месо.
На трагу су нам.
Арагорн.
Хајде да кренемо!
Корак им се убрзао.
Мора да су нас нањушили.
Брже!
Хајде, Гимли!
Три дана и три ноћи потраге.
Без хране. Без одмора.
Без икаквог знака нашег циља, али шта би го камен рекао.
Не пада узалуд лишће Лоријена.
Можда су још живи.
Мање од дана пред нама. Хајде!
Хајде, Гимли! Сустижемо их!
Докрајчила ме ова потера. Ми Патуљци смо природни тркачи.
Врло опасни на кратким раздаљинама.
Рохан.
Дом Господара коња.
Има ту нечег чудног на делу.
Неко зло које даје брзину тим створовима.
Супротстављајући нам своју вољу.
Леголасе! Шта твоје вилин-очи виде?
Јуруци су окренули ка североистоку.
Носе Хобите у Изенгард.
Саруман.
Свет се мења.
Ко сада има снаге да стане насупрот војскама Изенгарда ...
... и Мордора?
Да стане насупрот моћи Саурона и Сарумана ...
... и савезу две куле?
Заједно, мој господару Сауроне ...
... ми ћемо владати Средњим светом.
Стари свет ће сагорети у ватрама напретка.
Шуме ће пасти.
Нови поредак ће се уздићи.
Покренућемо ратне справе мачем и копљем ...
... и гвозденим песницама Орка.
Хоћу да се наоружају и буду спремни за покрет за две недеље!
Али, мој господару, премного их је!
Не могу сви да буду наоружани на време, немамо начина.
Сагради брану, прегради ток, нека пећи горе даноноћно.
Немамо довољно горива да хранимо ватре.
Шума Фангорн нам лежи пред вратима.
- Спали је. - Да.
Борићемо се за тебе.
Закуните се.
Умрећемо за Сарумана!
Коњoвоци су вам узели земљу.
Сатерали су ваш народ у брда да живе гребући стене!
Убице!
Повратите земљу коју су вам украли!
Спалите свако село!
Треба само да уклонимо оне који нам се противе.
То ће почети у Рохану.
Сувише дуго су вам се ти сељаци противили!
Али не више.
Јотене! Јотене!
Поведи сестру. Вас двоје ићи ћете много брже.
Тата каже да Јотен не сме јахати Гарулфа.
Он је превелик за њега.
Слушај ме. Мораш јахати за Едорас и дићи узбуну!
- Јеси ме разумео? - Да, мама.
Нећу да одем! Нећу да идем, мама!
Фреда, наћи ћу вас тамо.
Брзо!
Иди, дете.
Мој господару, Рохан је ...
... спреман да падне.
Теодред.
Нађите краљевог сина!
- Мордор ће платити за ово. - Ови Орци нису из Мордора.
Мој господару Јомере, овамо!
Он је жив.
Теодред.
Твој син је смртно рањен, мој господару.
Упао је у заседу Орка.
Ако ми не одбранимо нашу отаџбину, Саруман ће је узети силом.
То је лаж.
Саруман Бели је увек био наш пријатељ и савезник.
Грима.
Орци крстаре слободно нашим земљама!
Наопажени! Неизазвани! Убијају како хоће!
Орци који носе знак Беле Шаке Саруманове!
Зашто доносиш муке већ измученом уму?
Зар не видиш?
Твој ујак је изморен твојом неспособношћу ...
... и твојим ратним сплеткама.
Ратним сплеткама?
Колико дуго има томе да те је Саруман купио?
Шта је била обећана награда, Грима?
Када сви Људи буду мртви, хоћеш ли ти узети свој део блага?
Предуго си гледао моју сестру.
Предуго си јој уходио кораке.
Пуно видиш Јомере, сине Јомунда.
Превише тога.
Овим си избачен из роханског краљевства ...
... и свих његових делова под претњом смрти.
Ти немаш власти овде!
Твоја наређења ништа не значе!
Ова наредба није моја.
Њу је донео краљ.
Потписао ју је овог јутра.
Диши. У томе је цела ствар.
Диши.
Трчали су као да су им бичеви самих господара за петама.
Не идемо никуд даље ...
... док не дођемо до даха.
Наложите ватру!
Весели!
Пипине, мислим да смо направили грешку што смо оставили Округ.
Одакле тај звук?
То је дрвеће.
Шта?
Сећаш се Старе шуме, на границама Бакленда?
Народ је говорио да има нешто у води што тера дрвеће ...
... да расте високо и да оживи.
Да оживи?
Дрвеће које може да шапуће ...
... да разговара међусобно ...
... чак и да се креће.
Умирем од глади.
Нисмо јели ништа до црвљивог 'леба за три смрдљива дана!
Јашта!
Што не мож' да је'мо штогођ меса?!
Шта је с њима?
Они су свежи.
Они нису за јело.
А ш'а им је с ногама?
Не требају им.
- Изгледају укусно. - Назад, смраде!
Заробљеници су за Саруман. Живи и неоштећени.
Живи?
Што живи? Требају му за нешто?
Имају нешто. Неко виловњачко оружје.
Господар хоће то за рат.
Мисле да ми имамо Прстен.
Чим открију да га немамо, готови смо.
Само маличак ...
... једно парченце.
Чини се да нам је месо опет на јеловнику, момци.
Пипине.
Хајдемо.
Само напред.
Зовите у помоћ.
Moжете да цичите.
Нико вам неће сада помоћи.
Пипине!
Црвено сунце излази.
Крв је проливена ове ноћи.
Јахачи рохански ...
... које су новости из Марке?
Каквог посла имају Виловњак, Човек и Патуљак у Ридермарку?
Говори брзо!
Реци ми своје име, господару, и ја ћу ти рећи своје.
Одсекао бих ти главу, Патуљче, ...
... да стоји само мало више над земљом.
Ти би умро пре него што би ти ударац пао.
Ја сам Арагорн, син Араторна.
Ово је Гимли, син Глоина, и Леголас од Шумског краљевства.
Ми смо пријатељи Рохана и Теодена, вашег краља.
Теоден више не разазнаје пријатеља од душманина.
Чак ни свој сопствени род.
Саруман је отровао краљев ум ...
... и полаже право на ове земље.
Моја дружина је одана Рохану.
Зато смо избачени из Рохана.
Бели чаробњак је лукав.
Он иде тамо-вамо, како кажу ...
... као један стари човек са кукуљицом.
Свуда се његове уходе провлаче кроз наше мреже.
Ми нисмо уходе.
Ми пратимо дружину Јурук-хаја ка западу преко равнице.
Они су нам заробили двојицу другова.
Јуруци су уништени. Ми смо их побили током ноћи.
Али, они су двојица Хобита. Јесте ли видели два Хобита с њима?
Они би били мали. Само деца у вашим очима.
Нисмо никог поштедели.
Сакупили смо лешеве на гомилу и спалили их.
Мртви?
Жао ми је.
Хасуфеле! Ароде!
Нека би вас ови коњи служили боље него претходне господаре.
Збогом.
Потражите ваше другове.
Али, немојте имати превише наде.
Она је напустила ову земљу.
Јахаћемо ка северу!
Један од њихових опасача.
We failed them.
Један Хобит је лежао овде.
А овде и други.
Пузали су.
Руке су им биле везане.
Њихове везе су пресечене.
Дотрчали су довде.
Пратили су их.
Опасач!
Трчи!
Трагови воде даље од битке ...
... у шуму Фангорна.
Фангорн?
Каква лудост их је тамо натерала?
Јесмо ли му умакли? Мислим да јесмо.
Ишчупаћу вам ваше мале штрокаве утробе!
Овамо!
Дрвеће. Попни се на дрво!
Отишао је.
Весели!
Хајде да направимо црвљиву рупу у твом бурагу!
Бежи, Весели!
Мали Орци.
Оно говори, Весели. Дрво говори.
Дрво?
Ја нисам дрво!
Ја сам Ент.
Чувар дрвећа.
Пастир ове шуме.
Немој разговарати с њиме, Весели.
Немој га храбрити!
Дрвобради, тако ме неки зову.
На чијој си ти страни?
Страни?
Нисам ни на чијој страни ...
... јер нико није на мојој страни, ви мали Орци.
Нико више не брине о дрвећу.
Ми нисмо Орци! Ми смо Хобити!
Хобити?
Никада нисам чуо за Хобите до сада.
Личи ми на неку ђаволију Орка!
Они долазе с ватром.
Они долазе са секирама.
Гризући, разбијајући, секући, палећи!
- Уништитељи! Нека су проклети! - Не!
Не разумеш. Ми смо Хобити!
Полушани!
Народ из Округа!
Можда јесте, ...
... а можда и нисте.
Бели Чаробњак ће то знати.
Бели Чаробњак?
Саруман.
Видите? Видите?
Извели смо вас.
Брже, Хобитови. Брже!
Срећа што смо вас ми нашао.
Лепи Хобит.
То је рупа. Одвео нас је у мочвару!
Мочвара, да, да.
Дођи, господару. Ми ћемо те водим сигурним путом кроз маглу.
Хајде, Хобитови! Хајде! Ми идем брзо!
Ја сам га нашао! Јесам.
Пут кроз мочвари.
Орци га не користе. Орци га не знају.
Они иду около миљама и миљама.
Дођите брзо.
Меки и брзи као сенка ми морамо бити.
Мрзим ово место. Сувише је тихо.
Два дана нисмо ни чули ни видели птицу.
Не, нема птицова да се једу.
Нема хрскавих птицова.
Ми смо гладан! Да!
Ми смо гладан, прекрасни!
Овамо.
Шта они то једеју?
Је ли укусно?
Он покуша нас да удави!
Ми не можем јести хобитску храну!
Ми морам гладујем!
Па, онда гладуј. И нек' ти је са срећом!
Ох, окрутни Хобит!
Не брине ако ми бити гладан.
Не брине ако ми треба умрем.
Не као господар.
Господар брине.
Господар зна.
Да.
Прекрасни.
Једном када нас ухвати ...
... никада нас не пушта.
Не дирај ме!
Има мртвих ствари!
Мртва лица у води.
Сви мртви. Сви трули.
Виловњаци и Људи и Орци.
Велика битка некада давно.
Мртве Баруштине.
Да. Да, то им је име.
Овим путем.
Не прати светла!
Опрезно сада! Или ће се Хобити придружити оним мртвима доле ...
... и запалити своје сопствене мале свеће.
Фродо!
- Голум? - Немој да пратиш светла.
- Голум! - Г. Фродо!
Је ли све у реду с вама?
Тако светло.
Тако лепо.
Наш прекрасни.
Шта си рекао?
Господар треба се одмори.
Господар мора да чува снагу.
- Ко си ти? - Не сме нас пита. Не тиче се.
Gollum. Gollum.
Гандалф ми је рекао да си ти један од речног народа.
Хладни вам срце и руке и кости Хладноме камену будите гости
Рекао је да ти је живот тужна прича.
Нека вам напред никад не сване Док месец не умре и сунце не стане
Једном ниси био ништа другачији од Хобита.
Зар не?
Смеаголе.
Како си ме назвао?
То ти је било име некада давно, зар не?
Пре много времена.
Моје име.
Смеагол.
Црни Јахачи!
Сакријте се! Сакријте се!
Хајдете, Фродо. Хајдете!
Брзо! Видеће нас! Они ће нас видети!
- Мислио сам да су мртви. - Мртви?
Не, не можеш их убити. Не.
Утваре!
Крилате утваре!
Они га зову!
Они зову Прекрасног!
Г. Фродо! Све је у реду.
Ту сам.
Пожурите, Хобитови.
Црна Капија је врло близу.
Крв Орка.
Ово су чудни трагови.
Ваздух је овде тако тежак.
Ова шума је стара.
Врло стара.
Пуна сећања ...
... и гнева.
Дрвеће разговара једно с другим.
Гимли!
Спусти своју секиру.
Они имају осећања, мој друже.
Виловњаци су то започели.
Да буде дрвеће, да га уче да говори.
Дрвеће које говори.
О чему дрвеће може да прича?
Осим о постојаности веверичјег измета.
Бели Чаробњак се приближава.
Не дај му да говори. Бациће чини на тебе.
Морамо бити брзи.
Ви пратите стопе два млада Хобита.
Где су они?
Прекјуче су прошли овим путем.
Срели су некога кога нису очекивали.
Да ли вас то теши?
Ко си ти?
Покажи се!
То не може бити.
Опрости ми.
Сматрао сам те за Сарумана.
Ја јесам Саруман.
Или боље, Саруман какав је требало да буде.
Ти си пао.
Кроз ватру ...
... и воду.
Од најниже тамнице до највишег врха ...
... борио сам се са Балрогом од Моргота.
Све док нисам бацио свог непријатеља ...
... и скршио његове остатке низ планинску литицу.
Тама ме је обузела ...
... и застранио сам ван мисли и времена.
Звезде су се окретале над мојом главом ...
... а сваки дан је био дуг као једно раздобље овог света.
Али, то није био крај.
Поново сам осетио живот у себи.
Одаслат сам назад ...
... док се мој посао не оконча.
Гандалф.
Гандалф?
Да.
Тако су ме некада звали.
Гандалф Сиви.
То је било моје име.
Гандалф.
Ја сам Гандалф Бели.
Долазим вам сада ...
... са надоласком плиме.
Један део вашег пута је окончан. Други почиње.
- Морамо отићи до Едораса што брже! - Едорас?
То није мало растојање!
Чујемо о невољама у Рохану. Краљу није добро.
Да, и неће бити лако излечити га.
Дакле, претрчали смо овај пут низашта?
Оставићемо јадне Хобите овде, ...
... у овој ужасној, мрачној, влажној --?
Хоћу да кажем, лепој ...
... прилично лепој шуми?
Много више од простог случаја довело је Веселог и Пипина у Фангорн.
Велика моћ лежала је успавана током многих дугих година.
Долазак Веселог и Пипина биће као када пад каменчића ...
... започне лавину у планинама.
У једноме се ниси променио, драги друже.
Још говориш у загонеткама.
Догодиће се нешто што се није десило још од старих дана.
Енти ће се пробудити ...
- ... и откриће да су јаки. - Јаки?!
О, то је добро.
Престани да бринеш, господару Патуљче.
Весели и Пипин су прилично безбедни.
У ствари, они су знатно безбеднији него што ћеш ти бити.
Овај нови Гандалф гунђа више него стари.
Ово је један од Меараса, ...
... осим ако ми очи нису преварене каквим враџбинама.
Сенко.
Он је господар свих коња ...
... и био ми је друг у многим опасностима.
Лепото моја
Видех одсјај
У летњем дану
На твојој глави Златасто-црвен
Круна коју си носила.
Тако диван стих.
- Има ли још много? - Бу-ра-рум. Не буди нестрпљив.
Можда можете рећи да је далеко.
Мој дом лежи дубоко у шуми ...
... близу подножја планине.
Рекао сам Гандалфу да ћу вас чувати на безбедном.
И безбедно је тамо где ћу вас чувати.
Мислим да ће вам се допасти и ово што следи.
Лично сам је саставио.
Тако.
Под кровом од лишћа што спава
Снови се дрвећа роје;
Кад двори су шумски зелени и свежи,
И ветра са Запада дах,
Врати ми се!
Врати и кажи ...
... да је најбоља земља где стах!
Спавај, мали народе Округа.
Нека ти не сметају звуци у ноћи.
Спавај до светлости јутра.
Имам посла у шуми.
Многе треба позвати. Многе који морају доћи.
Сенка лежи на Фангорну.
Нестанак свог дрвећа је близу.
Сенка која се види на истоку узима облик.
Саурон неће трпети никаквог супарника.
Са највише куле Барад-дура његово Око гледа непрекидно.
Али, он још није толико моћан да нема страха.
Сумња га изједа.
Гласине су стигле до њега.
Наследник Нуменора још живи.
Саурон те се плаши, Арагорне.
Плаши се онога што можеш да постанеш.
Зато ће ударити јако и брзо по свету Људи.
Искористиће Сарумана, свог слугу, да уништи Рохан.
Рат се ближи.
Рохан се мора одбранити. Ту лежи наш први изазов, ...
... јер Рохан је слаб и може пасти.
Краљев ум је надвладан, то је Саруманов стари трик.
Његова власт над краљем Теоденом сада је веома јака.
Саурон и Саруман стежу окове.
Али, упркос свим њиховим сплеткама, ...
... ми имамо једну предност.
Прстен остаје сакривен.
То, да ми хоћемо да га уништимо ...
... још није допрло до његових најмрачнијих снова.
И тако се оружје непријатељево приближава Мордору ...
... у рукама једног Хобита.
Сваки дан носи га све ближе ватрама Планине Усуда.
Морамо веровати у Фрода.
Све зависи од брзине ...
... и тајновитости његовог послања.
Немојте жалити вашу одлуку да га напустите.
Фродо мора сам завршити овај задатак.
Он није сам.
Сем је отишао с њиме.
Је ли?
Је ли, заиста? Добро.
Да, врло добро.
Црна капија Мордора.
О, спаси нас.
Мој Матори би имао да каже реч или две да може сада да нас види.
Господар каже да му се покаже пут у Мордор.
Тако Смеагол ради, господар тако каже.
Јесте, рекао сам.
То је то, дакле.
Не можемо туда проћи.
Гледај!
Капија.
Отвара се!
Могу да видим наниже.
Семе, не!
Господару!
- Нисам тражио да идеш са мном, Семе. - Знам, г. Фродо.
Сумњам да би нас чак и вилин-огртачи тамо сакрили.
- Сада! - Не!
Не! Не, господару!
Ухватиће те! Ухватиће те!
Немој му га носити.
Он хоће Прекрасног.
Стално га тражи.
Прекрасни хоће да му се врати.
Али ми не смем дозволим да он га има.
Не! Постоји још један пут.
Тајанственији. Мрачан пут.
- Што то ниси раније рекао? - Зато што господар није питао.
Нешто смишља.
Кажеш да постоји још један пут у Мордор?
Да. Постоји стаза ...
... и неколико степеница.
А онда ...
... један тунел.
Довео нас је чак довде, Семе.
Г. Фродо, не!
Одржао је реч.
Не.
Води, Смеаголе.
Добри Смеагол увек помоћи.
Јухуу?
Дрвобради?
Где ли је отишао?
Сањао сам најлепши сан.
Као има једно велико буре, пуно траве-за-лулу.
Онда смо га целог попушили. А онда ...
... разболео си се.
Даћу све за један дим "Старог Тобија".
Јеси ли чуо?
Ето га опет.
Нешто овде није у реду. Није у реду уопште.
Управо си рекао нешто ... дрвенасто.
Не, нисам. Само сам се протегао.
Виши си.
- Ко? - Ти!
- Виши од кога? - Од мене!
Увек сам био виши од тебе.
Пипине, сви знају да сам ја висок. Ти си низак.
Ма хајде, Весели!
Колики си? 106 cm? У најбољем случају?
Ја сам, опет, скоро 110 cm.
112 cm!
Сто дванаест центиметара.
Нешто си урадио.
Весели, немој! Немој то пити!
Весели!
Не, Дрвобрадио је рекао да то не пијемо.
- Хоћу мало! - Може бити опасно!
Врати ми га. Весели!
Шта се дешава?!
Ухватило ми је ногу!
Весели!
Упомоћ!
Одлази.
Ти не треба да бдиш.
Једи земљу. Копај у дубину. Пиј воду.
Иди да спиш.
Одлази.
Хајде, шума се буди.
Није безбедно.
Дрвеће је нарасло дивље и опасно.
Бес им се комеша у срцима.
Црне су њихове мисли.
Њихова мржња је јака.
Повредиће те ако то могу.
Премало нас је остало.
Премало је нас Ента остало да се брине о њима.
Како вас је толико мало када живите тако дуго?
- Постоје ли Ент-деца? - Бу-ра-руум.
Није било Ентића током страшно много година.
- Како се то десило? - Изгубили смо Ентине.
О, жао ми је.
- Како су све умрле? - Умрле? Нису.
Изгубили смо их.
Сада не можемо да их нађемо.
Претпостављам да нисте видели Ентине у Округу?
Не могу да кажем да јесам.
Ти, Пип?
Како изгледају?
Више се не сећам.
Едорас и Златни двори Медузелда.
Ту столује Теоден, Краљ Рохана ...
... чији ум је надвладан.
Саруманова власт над Теоденом сада је врло јака.
Мој господару, твој син ...
... мртав је.
Мој господару?
Ујаче?
Зар му нећеш отићи?
Зар нећеш ништа учинити?
Пазите шта кажете овде.
Не тражите добродошлицу.
О, мора да је умро током ноћи.
Каква трагедија за краља ...
... да изгуби јединог сина и наследника.
Разумем. Његов нестанак је тешко прихватити.
Посебно када те је брат напустио.
Остави ме на миру, змијо!
О, али ти си сама.
Ко зна шта си причала тами ...
... током горких ноћних часова ...
... када ти се чинило да ти се цео живот смањује.
Зидови твог кавеза затварали су се око тебе.
Стега да укроти какву дивљу ствар.
Тако лепа.
Тако хладна.
Као јутро бледог пролећа ...
... које се још држи зимске хладноће.
Твоје речи су отров.
Више весеља нашло би се на гробљу.
Не могу те пустити пред краља Теодена тако наоружаног, Гандалфе Сиви.
По наређењу Гриме Црвјезика.
Твоја палица.
Зар ћеш одвојити старца од његовог ослонца при ходу?
Мој господару, Гандалф Сиви долази.
Он је гласник невоље.
Учтивост твога двора нешто се смањила у последње време, ...
... краљу Теодене.
Он није добродошао.
Зашто бих те дочекао добродошлицом ...
...Гандалфе Вранолујни?
Право питање, мој краљу.
Доцкан је час ...
... у којем овај опсенар бира да се појави.
Lathspell ја га именујем.
Лоша вест је лош гост.
Ћути! Држи свој рашљасти језик за зубима!
Ја нисам прошао кроз ватру и воду да бих се...
... набацивао искривљеним речима са обичним црвом!
Његова палица.
Рекао сам ти да узмеш чаробњакову палицу.
Теодене ...
... сине Тенгела ...
... предуго си седео у Сенкама.
Не бих се померао да сам на твом месту.
Чуј ме!
Ослобађам те ...
... враџбина!
Ти немаш моћи овде ...
...Гандалфе Сиви.
Извући ћу те, Сарумане, као што се отров извлачи из ране!
Чекај.
Ако ја одем, Теоден ће умрети.
Ниси убио мене ...
... нећеш убити ни њега.
Рохан је мој.
Нестани!
Познајем твоје лице.
Јовајна.
Гандалф?
Удахни чист ваздух опет, мој пријатељу.
Мрачни су били моји снови у последње време.
Твоји прсти би се сетили пређашње снаге када би ...
... ухватили оштрицу мача.
Ја сам те ...
... само служио, мој гoсподару.
Твојa подлост учинила би да пузим на све четири, као звер!
Не терај ме од себе!
Не, мој господару! Не, мој господару!
Пусти га да иде.
Довољно је крви проливено за његов рачун.
Губи ми се с пута!
Поздрав, Теодене краљу!
Где је Теодред?
Где ми је син?
Вечносет.
Вазда је растао на гробовима мојих предака.
Сада ће покривати гроб мога сина.
Авај, да су ови зли дани допали мени!
Млади нестају, а стари се вуку наоколо.
Авај што сам дочекао ...
... да видим последње дане мога дома.
Ниси ти узрок Теодредове смрти.
Ниједан родитељ не треба да покопа своје дете.
Био је јак и пун живота.
Његов дух ће наћи свој пут ка дворанама твојих отаца.
Нису били упозорени.
Нису били наоружани.
Сада се Дивљи Људи крећу кроз Западне крајеве, палећи успут.
Летину, кућу и дрво.
Где је мама?
Ово је само мали пример ужаса који ће Саруман донети.
Биће га и више, јер га гони страх од Саурона.
Јашите и сукобите се с њиме.
Одвуците му пажњу од жена и деце.
Морате се борити.
2000 људи јашу у овом тренутку ка северу.
Јомер ти је одан.
Његови људи ће се вратити и бориће се за свог краља.
Они су на око 300 лига у овом тренутку.
Јомер нам не може помоћи.
Знам шта хоћеш од мене ...
... али не могу и даље да шаљем у смрт мој народ.
Нећу да ризикујем отворени рат.
Отворени рат је на теби, ризиковао га ти или не.
Када сам последњи пут проверавао ...
... Теоден, а не Арагорн, био је краљ Рохана.
Онда, шта је краљ одлучио?
По краљевом наређењу ...
... град се мора испразнити.
Склонићемо се у Хелмов Понор.
Немојте се оптерећивати благом. Понесите само најнужније.
Хелмов Понор.
Беже у планине кад треба да стану и да се боре.
Ко ће их одбранити, ако не њихов краљ?
Он само чини оно што мисли да је најбоље за његов народ.
Хелмов Понор их је спасао у прошлости.
Нема пута из те долине. Теоден иде у клопку.
Мисли да их води ка безбедном.
Оно што ће добити јесте покољ.
Теоден има јаку вољу, али се плашим за њега.
Плашим се за опстанак Рохана.
Бићеш му потребан пре краја, Арагорне.
Бићеш потребан народу Рохана.
Одбрана ће морати да издржи.
Они ће издржати.
Сиви Поклоник.
Тако су ме некада звали.
За три стотине живота Људи ходао сам овим светом и сад немам времена.
Уз срећу, моја потрага неће биту узалудна.
Чекај на мој долазак на прву светлост петог дана.
У зору погледај ка истоку.
Иди.
Коњ је напола луд, мој господару. Ништа не можеш учинити. Остави га.
Његово име је Брего.
Био је коњ мог рођака.
Брего.
Чула сам о мађији Виловњака ...
... али је нисам очекивала код једног Шумара са Севера.
Говориш као један од њих.
Одгајан сам у Ривенделу ...
... за неко време.
Ослободите овог друшкана.
Видео је доста ратовања.
Гандалф Бели.
Гандалф Будала!
Хоће ли да ме понизи својом новом милости?
Тројица су пратила чаробњака.
Виловњак, Патуљак и Човек.
Смрдиш на коња.
Тај Човек ...
- ... је ли био од Гондора? - Не, са Севера.
Мислим да је био један од Дунадана Шумара.
Одећа му је била јадна.
Али ипак, носио је чудан прстен.
Две змије са смарагдним очима.
Једна која прождире, друга окруњена златним цветовима.
Прстен Барахиров.
Дакле Гандалф Сиви Ам мисли да је пронашао Изилдуровог наследника.
Изгубљеног краља Гондора. Он је будала.
Та лоза је прекинута пре много година.
Није ни важно.
Свет Људи ће пропасти.
Пропаст ће почети у Едорасу.
Спреман сам, Гамлинже.
Доведи ми коња.
Ово није пораз.
Вратићемо се.
Вешта си са сечивом.
Жене ове земље давно су научиле ...
Они без мача увек могу од њега погинути.
Не плашим се ни смрти ни бола.
Чега се плашиш, моја госпо?
Кавеза.
Останка иза решетака док их старост не прихвати.
Као и нестанка срчаности, без обзира на сећање или жељу.
Ти си ћерка многих краљева ...
... роханска дева од штита.
Не верујем да ће то бити твој усуд.
Теоден неће остати у Едорасу.
Он је рањив и он то зна.
Очекиваће напад на град.
Они ће побећи у Хелмов Понор ...
... славну тврђаву Рохана.
Мада, то је опасан пут кроз планине.
Биће спори.
Имаће жене и децу са собом.
Пошаљи јахаче Варги.
Хеј, смраде, не иди одвећ напред.
- Зашто то радиш? - Шта?
Ругаш му се. Понижаваш га све време.
Зато.
Зато што је он то што јесте, г. Фродо.
У њему није остало ништа осим лажи и преваре.
Прстен је оно што хоће. Он је све за шта мари.
Немаш појма шта му је учинио ...
... и шта му још чини.
Желим да му помогнем, Семе.
Зашто?
Јер морам да верујем да се може вратити.
Не можете га спасити, г. Фродо.
Шта ти знаш о томе? Ништа!
Извини, Семе. Не знам зашто сам то рекао.
Ја знам.
Због Прстена.
Не можете да одвратите очи од њега.
Видео сам вас.
Не једете. Једва да спавате.
Подвластио вас је, г. Фродо.
- Морате се борити против њега. - Знам шта морам да радим, Семе.
Прстен ми је поверен. То је мој задатак.
Мој! Мој сопствени!
Зар не чујете себе?
Зар не знате да звучите као неко?
Ми га желим.
Ми га хоћем.
Морамо имам Прекрасног.
Они су нам га украли.
Гмизави мали Хобитови.
Гњусни. Лажљиви. Лажни.
Не. Не господар.
Да, прекрасни. Лажан.
Они тебе преваре, повреде, слажу!
Господар је мој пријатељ.
Немаш пријатеља. Нико те не воли.
Не слушам. Ја не слушам.
Ти си лажов и лопов.
Не.
Убица.
Одлази.
Одлази?
Мрзим те.
Где би ти био без мене? Gollum. Gollum.
Спасао сам нас.
То је због мене. Опстали смо због мене.
Не више.
Шта си рекао?
Господар бринути о нама.
Ти нама не требаш.
Шта?
Одлази сада ...
... и не враћај се више.
Не.
Одлази сада и не враћај се више.
Одлази сада и не враћај се више!
Рекли смо му да оде.
Он одлази, Прекрасни.
Отишао! Отишао! Отишао!
Смеагол је слободан!
Гледај.
Гледај. Види шта Смеагол наћи?
Они су млади.
Они су нежни. Они су добри.
Да, они јесу. Једи их. Једи их!
Покварићеш их, хоћеш, ...
... понашајући се тако.
Постоји само један начин да се поједе пар зечева.
Шта оно ради?
Глупи, дебели Хобит.
Оно га уништи.
Шта се ту уништава? На њима једва да има меса.
Шта нам треба је нешто кртолица.
Шта су кртолице, прекрасни?
Шта су кртолице? Ха?
Кром-пи-ри.
Скуваш их, направиш пире, ставиш их у паприкаш.
Лепи, велики, добро печени кромпир уз лепу печену рибу.
Томе чак и ти не би могао да одолиш.
О, да, ми можем.
Кварити лепу рибу.
Дај нам је пресну ...
... и мрдајућу.
Ти задржи гњусне кртолице.
Нема наде за тебе.
Г. Фродо?
- Ко су они? - Чудни Људи.
Сауронове слуге.
Позвани су у Мордор.
Мрачни Господар окупља сву своју војску.
То неће дуго трајати. Ускоро ће бити спреман.
- Спреман за шта? - Да крене у рат.
Последњи рат који ће прекрити цео свет Сенком.
Морамо се покренути. Хајде, Семе.
Г. Фродо.
Погледајте.
То је један олифант.
Нико код куће ми неће веровати.
Смеагол?
Предуго смо се овде бавили.
Хајде, Семе.
Чекајте! Ми смо недужни путници!
Нема путника у овој земљи. Само слуге Црне Куле.
Обавезује нас тајни поход.
Они што кажу да су против непријатеља не би требало да нам се противе.
Непријатељ?
Његов осећај дужности није био мањи од твог, мислим.
Питаш се како се зове ...
... и одакле је дошао.
Као и то, да ли је стварно био зао у срцу.
Какве лажи или претње су га одвеле на овај дуги марш.
Да ли би радије остао тамо ...
... у миру.
Рат ће од свих нас направити лешеве.
Вежите им руке.